Все повече и повече любители се влюбват не само в декоративни, но и в плодови екзотични растения. Очевидно, не всички южни овощни дръвчета могат да бъдат отглеждани на открито навсякъде из страната. Ограничението идва от различно ниската мразоустойчивост. Ако лимонът и другите цитрусови, кафето, фейхоата, гуавата и други видове в никакъв случай не може да се отглеждат в градината, някои видове като ягодовото дърво, дафина, нарът и др. може да виреят на открито в някои райони на южна България и по Черноморието и дори в по-вътрешни места, но при условията на смекчения микроклимат в селищата /между къщите/.
По много причини маслината е едно от най-привлекателните и търсени субтропични овощни растения. Може би това е стаена носталгия по онова много далечно предтракийско време, когато тя е била обичайно дърво по нашите земи. Значителните климатични промени са я изтикали постепенно към Беломортието. Все пак, Ахтополци не са забравили вековното маслинено дърво, преживяло дори старото школо и големия пожар в края на първата световна война. Стари дървета са оставили спомен в Созопол, Поморие и др. Емблема на гр. Сандански също дълго време беше престаряла маслина. Над 20 години преживя маслиново дърво в двора на Кънев в гр.Пещера, загинало през полярната зима на 1942г.
Маслиновото дърво е вечнозелено, сухоустойчиво – не му понася преовлажняването, особено пък при отглеждане в саксия – в дома. То е любител на варовита почва и обилно слънце. При добри условия и благоприятна зимна температура израства като много голямо дърво, което може да започне да гние отвътре, но продължава да живее и плододава. Понякога в хралупата може да се появи смокиня или друго растение.
Може да се каже, че маслината не се нуждае от резитба. И все пак, понеже тя се разклонява обилно, по-добре е да се отстраняват отделни средноголеми /полускелетни/ клони, но трябва да се отрязват без чепове – до основаата им. Прореждането не трябва да се прави еднократно, а в течение на няколко години – по един клон на година, за да не се унищожават много листа наведнъж. Дръвчета, които се отглеждат в саксия в стайни условия имат нужда от малко по-честа резитба за просветляване, за да може всички клончета и листа да получат повече светлина. Освен това, саксията трябва да се завърта често – все с цел всички листа да имат достъп до светлината. През лятото тези дръвчета трябва да се изнасят на двора на съвсем лека сянка – да не се забравя, че маслината е дете на слънцето.
Като всяко растение, маслината се напада от някои болести. При нас по-често страда от “шарка”. По листата се появяват канеленочерни почти кръгли петна, които постепенно изсветляват отвътре-навън до жълтеникав ореол. Болестта напада и кората на клончетата – появяват се кафеникави петна, а по плодовете петната са зеленикави, покрити със сивкав налеп. Борбата с тази болест не е трудна: пръска се 1-2 пъти с 1%-в бордолезов разтвор или с друг фунгицид като бенлейт фундазол, шампион. Тези препарати предпазват и от други гъбни болести. Трябва много внимателно да се следи да не се появят щитоносни и кръвни въшки. Борбата с тях е само със силно отровните препарати Нуреле и Нуреле-дурсбан. При пръскане с тях трябва да не се яде, пие и пуши, да се работи с медицински ръкавици. При ветровито време не се пръска или се застава откъм вятъра и на устата и носа се връзва влажна кърпа. При пръскането котките и птиците трябва да са затворени. По-добре е да се пръска на бетонови или тротоарни плочи, а не на трева, която често “пасат” котките, кучетата и птиците. Нуреле може да се избегне, ако се използва някой от пиретроидите като Карате, Вазтак, Децис, но с тях се пръска до три пъти през една седмица. В разтвора се добавят капки течен сапун за лепливост.
доц. Серафим Серафимов